The One With the Two Parts - Part ll Tidligere:
- Unnskyld. . . - Phoebe!
- De er tvillinger. - Phoebe er Phoebe, Ursula heit.
- Den er til Ursula. - OK. Den passer.
Marcel, gi meg fjernkontrollen!
Hvordan klarte han det?
- Det er de Ursula-greiene. - Gjør det noe om han treffer henne?
- Dere kjenner ikke søsteren min. - Du må snakke med Joey.
- Han forelsker seg! - Du mister ham ikke.
De har ikke ligget sammen engang.
Kan vi hjelpe deg med noe?
Rachel!
Jeg er OK. . .
Norwegian Translation by Tekst: Minna Nuutinen
Norwegian Subtitles Adapted by Bearbeidelse: GELULA & CO., lNC.
Hei. Venninnen min skulle ta ned julelysene, og falt.
- Hun kan ha brukket foten. - Har dere julelysene oppe ennå?
Fyll ut dette.
Navn. . .adresse. . .
- " Ved nødstilfelle ring. . . " - Deg.
Sier du det?
Så søtt!
- Forsikring? - Ja, det vil jeg ha!
- Har du ikke forsikring? - Hva vil dette koste?
Bare røntgen blir 200 dollar.
- Hva gjør vi? - Lite vi kan gjøre.
- Om ikke jeg bruker din. - Nei. . .
Hør her. Hvem oppførte jeg som nødsperson?
Det er forsikringssvindel!
OK, da drar jeg bare hjem.
Greit.
Takk, jeg er glad i deg.
- Hei. Jeg må ha nye skjemaer. - Hvorfor?
Jeg er en idiot.
Jeg fylte ut for venninnen min, og skrev opplysninger om meg.
Du er en idiot.
Ja. Så dum er jeg.
Jeg drømte at jeg spilte fotball med sønnen min.
- Så hyggelig. - Nei, med ham.
Jeg er på banen og får babyen sentret til meg.
Og jeg ser at Tampa Bay- forsvaret kommer. . .
De er et elendig lag.
Det er bare meg og babyen, så jeg tror de kan ta oss.
Jeg. . .
- . . .bare hiver den nedover. - Det er jo en baby!
Skal han bli løpt ned?
Plutselig er jeg downfield, og jeg skal ta ham imot.
Men jeg rekker det ikke, og jeg løper og løper. . .
Så våknet jeg. Jeg er ikke rede til å bli far.
Du klarer det fint. Du er den mest omtenksomme, ansvarsfulle i USA.
Du blir en flott far.
Du trenger bare bedre beskyttelse.
Vet dere om det er dyrt på Rainbow Room?
Om du bestiller noe. . .
Ursula og jeg skal dit, hun har bursdag.
- Hva med Pheebs bursdag? - Når er den?
- l kveld. - Hvordan er det mulig?
Ta deg god tid.
- Hva skal du gjøre? - Hva kan jeg gjøre?
- Jeg vil ikke ødelegge med Ursula. - Og din venn Phoebe?
Er hun min venn, forstår hun. Ville ikke dere det?
Hadde du gjort det på bursdagen min, ville du stirret på en neve!
- Monica. - Ja. Ja, det er hun.
- Hei. Min venninne Rachel. - Jeg er Dr. Mitchell.
Og jeg hans venn Dr. Rosen.
Er ikke du litt søt til å være lege?
Jeg mener ung. . .
- Til å være lege. Bra, Rachel. - Takk.
- Han sa det var bare en forstuing. - Du glemte det dumme.
Det er ikke dumt. De kjekke legene ba oss ut i morgen, og jeg sa ja.
Sinnsykt. De jobber på sykehuset, åstedet for forbrytelsen.
- Vi melder avbud. - Hva?
De er kjekke, de er leger. Kjekke leger. Leger som er kjekke.
Hva har vi lært så langt?
Overraskelse!
Dere skremte vettet av meg!
- Var det kaken? - Ja. " Sitron-smørje" .
- Hun kommer hvert øyeblikk. - Håper den er OK.
- " Gratulerer Phoe. . .e. " - Vi kan lage en B av en rose.
- Vi bruker kakeredskapene våre. - Hei, hva skjer?
Overraskelse!
Så flott!
Dette var ikke noe skremmende. Hei, alle sammen. - Betty!
Fikk dere henne hit?
Alle jeg er glad i er i samme rom. Hvor er Joey?
Har du sett Betty?
Jeg kunne gått inn i "soltørket tomat" -bransjen.
Hadde noen vist meg en sviskeaktig tomat for 5 år siden. . .
. . .ville jeg jaget dem ut.
Far, før jeg ble født, frika du ut da?
Jeg friker ikke ut, jeg bare sier at om noen hadde sagt. . .
Jeg snakker om hele babygreia.
Fikk du noen gang en panikkaktig "Jeg skal bli far" -følelse?
Nei.
Moren din gjorde jobben. Jeg var opptatt med jobben.
Jeg var ikke der så mye. Er det det gjelder?
- Nei, men. . . - Det kan gjøres godt igjen.
Vi kan gjøre ting sammen. Du ville jo dra til Williamsburg. Skal vi?
Takk, jeg. . .
Jeg bare. . .
. . .vil gjerne vite. . .når begynte du å føle deg som en far?
Det var nok dagen etter at du ble født.
Vi var i sykehusrommet, din mor sov. De bar deg inn. . .
. . .og ga deg til meg. Du var en stygg liten rød sak.
Plutselig grep du fingeren min med neven din.
Og du klemte, hardt.
Da visste jeg det.
Vil du ikke dra til Williamsburg?
- Vi kan dra dit. - Spis fisken din.
Rachel, de kjekke legene er her.
Vi tok med vin. Fra kjelleren til Ernest og Tova Borgnine. . .
Så flott!
- Monica, hvordan er ankelen? - Den. . .
Fortell det du. Det er jo din ankel.
Den er mye bedre, takk.
Sett dere, så henter vi glass.
Vi forteller dem hvem vi er. Det går helt fint.
- Nei, vi får trøbbel! - lkke vær så engstelig!
Engstelig? Jeg lever i den virkelige verden!
- De virker normale fremdeles. - De er normale.
Men hver gang vi går ut med kvinner vi møter på sykehuset. . .
Se deg rundt. lngen hedenske altere. lngen beinhauger.
De er helt fine. Gjør sånn.
Jeg sa: Nei! Du er som en stor unge!
Jeg er ikke en unge. . .
Vet du hva? Vet du hva?
Hver dag blir du mer og mer lik moren din.
Vær så god!
Fin leilighet. Hvor lenge har dere bodd her?
Jeg har bodd her i 6 år, Rachel i noen måneder.
Jeg skulle gifte meg, men jeg gikk fra fyren ved alteret.
Det er ganske egoistisk, men. . . sånn er jeg!
- Smak på snacksen. - Monica, hva gjør du?
- Jeg er kokk på en restaurant. - Så fint for deg.
Ja.
For da får jeg sjefe med folk, og det elsker jeg.
- Dette var godt. - Takk og lov for gule erter.
Herregud, jeg er så bortskjemt!
Det var alt.
Har jeg fortalt at på high school var jeg ei ku?
Jeg var sengevæter.
Jeg brukte brystene for å få oppmerksomhet.
Det gjør vi begge!
Monicas og Rachels leilighet.
Et øyeblikk. - Rachel, faren din.
Hei, far. Nei, det er meg.
Jeg kan ikke snakke nå, men det er noe jeg vil fortelle.
Unnskyld meg.
Da jeg var student lå jeg med Billy Drescan i senga deres.
Far. . .
Hvorfor skulle jeg ligge med Billy Drescan, faren hans ville jo -
- ødelegge firmaet ditt!
Ross, han har fjernkontrollen igjen.
Bra. Kanskje han kan fikse den igjen.
Kanskje ikke.
Hallo?
Et øyeblikk. Jeg skal se om hun er her.
Det er hun fra sykehuset, det er problemer med skjemaet.
- Hva gjør vi? - Spør hva det gjelder.
- Gjør det du. - Dette er Monica.
OK, vi kommer ned nå.
Vi glemte å signere et av skjemaene.
Du har rett, det er ikke verdt det.
Jeg går og skifter.
Trøbbel?
- Søstra di kom ikke i går. - Å nei.
Så fælt når noen svikter.
- Har du prøvd å ringe henne? - Har prøvd i to dager.
På restauranten sier de hun er for opptatt.
Tenk at hun avviser meg!
- Har du et øyeblikk? - Ja, jeg bare jobber.
- Jeg har en bursdagsgave til deg. - Du husket det!
- En Judy Jetson-termos. - En sånn som du. . .
- Jeg har noe til deg også. - Hvordan visste du jeg kom?
Sånn tvillinggreie.
Tenk at du gjorde dette!
Tenk at du. . .gjorde dette!
Hvordan blir det med deg og Joey?
- Han er så flott. Men det er over. - Vet han det?
- Hvem? - Joey.
- Han er vill etter deg. - Er han? Hvorfor?
Aner ikke.
- Får man ikke salat til dette? - Skal du ringe ham?
- Tror du han liker meg? - Joey.
Nei. Han er så gløgg, han skjønner det. Kylling?
Nei. lngen mat med ansikt.
- Du har ikke forandret deg. - lkke du heller.
Husker du oss?
Du ringte angående signatur på skjemaet. . .
Vi må ha nytt skjema.
For jeg skrev feil navn igjen. For. . .
. . .du er så dum.
Ja. Så dum er jeg.
- Jeg betaler meg sjekk. - Forsikringen din dekker det.
Jeg er heller ikke så gløgg.
Det verste som kan skje: Du vil aldri føle deg som far.
Sønnen din vil aldri bli knyttet til deg.
Dette vil påvirke hans forhold til andre.
- Har du et poeng? - Man skulle tro det?
Hva er det med ham?
Bare en pelsball.
- Hvis tur er det? - Din. Jeg fikk 43 p. for KlDNEY.
- Nei, du fikk 0 for lDNEY. - Jeg hadde en K. Hvor er den?
Du må hjelpe meg, apen min har svelget en K!
Få dyret ut!
Dyrehospitalet er langt unna, han blir kvalt!
- Hva skjer? - Marcel svelget en scrabble-bit.
Unnskyld! Dette sykehuset er for folk!
Han er folk! Han har et navn, ser på TV, tukler med seg selv. . .
- Vær så snill! - Jeg kan se på ham.
- Michael! - Rachel!
Monica.
Urse. . . jeg har prøvd å ringe deg!
- Hør her. . . - lkke si det! Jeg har sagt det.
- Jeg er lei for det. - Jeg skjønner ikke.
Hva med alt du sa under broen?
Glem det, jeg pratet tull. Jeg var beruset.
- Du drikker ikke. - Nei.
Jeg var beruset av deg.
Det går ikke.
Er det fordi jeg er venn med Phoebe?
Ville du da sluttet å omgås henne?
Nei. Det kan jeg ikke.
Det er p.g.a. Phoebe. Det er enten henne eller meg.
Da beklager jeg.
- Det blir hardt å komme over deg. - Jeg vet det.
Jeg vet ikke om det er fordi vi gjør det slutt. . .
. . .men du har aldri vært så vakker.
Pheebs?
Han ser så liten ut.
- Vi fikk nettopp beskjed. - Er han OK?
Legen fikk ut K`en.
- Han fant også en M og en O. - Kanskje han ville stave MONKEY.
Legen sier det går bra, han bare sover nå.
- Føler du deg som en far nå? - Nei, hvordan det?
Du klarte det, du gjorde det du skulle!
- Veldig farsaktig. - Han våkner!